1919 utgjorde vaudeville en mycket stor del av nöjesbranschen.
Vår berättelse handlar om Donahues, en mycket liten del av vaudeville.
När ett midnatts hoo-hoo drar till Alabam
Är jag rätt och slätt där med min biljett
En konduktör med rostfärgat hår Åh, vilken man
Jag grabbar tag i kragen hans och hojtar "Alabam"
Och där stoppar han tåget sen och jag kommer hem igen
Till min lilla hjärtevän för alltid hos min man
Jag är där och klockor ringa När konduktörens klocka pingla
"Alle man ombord!"
"Alle man ombord till Alabam"
Jag är där och klockor ringa När konduktörens klocka pingla
"Alle man ombord till Alabam"
När ett midnatts hoo-hoo drar till Alabam
DE TRE DONAHUES
stopp!
En svunnen tid innan alla krig Då hjärtan nu gamla var unga
I varje hus i skenet av ett ljus Gamla kära visor vi sjunga
Kära melodier och kära minnen i mitt hjärta lever kvar
Därför vill jag höra en vacker sång
Från forna dar
Så spel upp en simpel melodi
Som min mor var glad uti
Som har gammaldags harmoni
Så spel upp en simpel melodi
Musik som får dig glömma och drömma Så spel upp en riktig rag
Utmana alla klassiska drag
Till en underbar låt med drag
Spela en refräng från en låt med sväng Och jag börjar klappa
Och kontrollen tappa
När jag hör en rag
Så spel upp en simpel melodi
Som min mor var glad uti
Som har gammaldags harmoni
Så spel upp en simpel melodi
Därför vill jag höra en vacker sång
Så spel upp en riktig rag
DE FYRA DONAHUES
DE FEM DONAHUES
"Pelle Kanin var en stygg liten kanin, och fick gå till sängs utan middag."
"Men Flopsy, Mopsy och Ull-tott fick glass med hallonsylt."
Det är försenat.
Du behövde inte gå ända dit för att få veta att det är försenat.
Skäll inte på mig, Molly. Det är inte mitt fel. Väck mig när det kommer.
Terry... Det här är ett kasst sätt att fostra barn på.
Ska vi skicka dem till din mamma bara för att tåget är försenat?
Steve borde gå i skolan, och de borde sova i sängar.
Det är inte rätt att hålla dem uppe om nätterna.
Jag vill att de ska få en utbildning. Räkning, stavningslära, och geografi.
Du gick bara ut 6:an. Du sa 6:an, så det var troligen 4:an.
- Min ålder är det enda jag ljuger om. -Det är inget fel på din matte.
Du kan vissla och samtidigt räkna ut publikens och intäkternas storlek.
- Det är inte räkning. -Nej, det är högre matematik.
Socialarbetarna kommer att hoppa på oss precis som i Pittsburgh.
- Jag skötte saken där, eller hur? -Tyst, du väcker barnen.
Vill du se efter om det finns en torr blöja åt bebisen i korgen?
Måste du prata om sånt bland folk?
Ibland. Glöm det, han har inte använt blöjor på två år.
Om tre barn kunde delas rättvist...
Westerner står på spår två.
Kom igen, muntergök. Det är vårt tåg. - Vakna, älskling.
Bärare...
Ta de här tre och den där stora. Jag klarar resten.
Ta hand om den här, gumman.
Steve, fråga pappa om han bytt till underslaf åt mig.
- Fråga pappa om han bytt. -Har du fixat bytet, pappa?
- Ja, jag har växel åt bäraren. -Han har fixat det.
- Han har bokat underslaf, mamma. -Bra, det funkar inte med överslaf.
Kom här.
Här är Flopsy...här är Mopsy... Och Ull-tott har du där.
- Du också, Pelle Kanin. -Vänta tills du får se vår avslutning.
Terry bråkade förstås. Han ville ha barnen med på våra turnéer.
Men när barnen blev större, vann jag till slut.
Vi satte dem i en bra skola i Boston.
- Vi måste hitta på ett nytt nummer. -Du hade verkligen en lysande idé.
- Självklart, Åtta vackra blondiner. - Nio,
- Nio? - Ja, nio.
En vacker flicka
Är som en melodi
Som du hör natt och dag
Som en blomsteräng
Är en ljuv refräng
Hon är som ett maraton
Rusar vilt i din hjärna
Du kan inte fly
Hon lever i dina drömmar
Om morgonen, kvällen och dagen
Försvinner hon
Men kommer alltid igen
En vacker flicka är som en melodi
En vacker flicka
Är som en melodi
Som du hör natt och dag
Som solens strålar i Maj
Som en blomsteräng
Är en ljuv refräng
Hon är som ett maraton
Rusar vilt i din hjärna
Du kan inte fly Nej, nej, nej, nej
Det var trist att förstöra det roliga för Terence.
Men på lördagskvällen var det finito. Ajöss till blondinerna.
Vi borde gå tillbaka. Vi kommer att råka illa ut.
Katy väntar på oss. Du tänker väl inte vara en fegis? Kom nu!
Ska ni nånstans?
Det är bäst att ni kommer in här, pojkar.
- Vad är det? -Problem på skolan.
Barnen har inte ställt till problem.
Det är fina barn, vi vill gärna ha dem kvar hos oss.
Men jag tyckte att vi borde talas vid. Hoppas det inte rubbar era planer.
- Nej, showen las ner i går. -Vi gör uppehåll för fastan.
Jag visste inte att skådespelare gjorde uppehåll för fastan.
Det är snarare påtvingat.
- Intäkterna minskar? -Ja, fader. Våra minskar, era ökar.
För att återgå till barnen, så vill de faktiskt vara hos er igen.
- Har de sagt det? -De har försökt rymma. Två gånger.
- Är det för jobbigt? Är de dumma? -Inte alls.
Om det är nåt som är fel, behöver ni inte hymla...
Jag ber om ursäkt.
Ingen orsak. Nej, det är inget fel på dem.
Steve är en duktig elev. Stillsam, allvarlig, en ovanlig pojke.
Systrarna säger att Katharine ligger över medel.
Och Timothy?
Timothy är allt igenom pojke, så att säga. En naturlig ledare.
- Härlig unge, eller hur? -Ibland för han de andra på avvägar.
Det är inget allvarligt. Men barnen trivs inte utan er och teaterlivet.
Trivs? Det är meningen att de ska lära sig saker.
Jag tycker ni ska prata med dem och förklara hur ni känner.
Jag finner deras känslor för er och ert yrke sällsynta och värdefulla.
Men det är förstås ni som bestämmer. Jag ska hämta dem.
Hörde du det där om Tim? "Naturlig ledare."
Fader Dineen försökte tala om att vi har att göra med en liten gangster.
- Ungarna stannar här. -Har jag sagt nåt annat?
- Du är alldeles för svag för ungarna. -Det är du som alltid ger med dig.
Inte den här gången. Jag står fast som Gibraltarklippan.
Gibraltarklippan...
Det var första gången barnen såg vårt nya hus i New Jersey.
Vilken tidpunkt att få ett lån på halsen. Krasch!
Depression! Det första folk avstod ifrån var att gå på teatern.
De första som åkte ut från teatern var Donahues.
Vad gjorde vi inte för stålarna? Ett par säsonger delade vi på oss.
Hon är inte så bra i husen Men i parken gör hon susen
Hon är inte mycket i ljus Men när man har släckt blir du förtjust
På partaj eller bal Är hon ganska så skral
Men i Morris stol hon är helt utan besvär
"Med kaffe menar jag inte vilket kaffe som helst."
"Jag menar Shelbys luftade vakuumförpackade, smakrika kaffe"-
-"som finns som snabbkaffe, perkolatorkaffe och bryggkaffe."
Nu tar vi ännu en kopp kaffe
"Vi tar ännu en kopp av Shelbys luftade kaffe."
Och till den tar vi ännu en bit paj
Men en dag började det ljusna.
Vi var stadda med kassan igen och uppträdde på stora teatrar.
Till 1937, när Tim överraskade oss alla med att gå ut high school.
Vi tog fram ett nytt nummer för hela familjen.
Katy älskade att dansa. Och hon var duktig.
Steve var usel på att steppa, men sjunga kunde han.
Namnet på det nya numret? De fem Donahues, förstås.
Vi nådde snart toppen: Stjärnor i en stor föreställning på Hippodrome.
Kom och hör, kom och hör Alexanders Ragtime Band
Kom och hör, kom och hör Bästa bandet i detta land
Spela ditt horn som bara den Så naturligt som att vara en vän
Det är stans bästa band
Kom igen, kom igen Ta min hand
Till den man, till den man Som håller takten i detta band
Och om ditt öra vill höra "The Swanee River" i ragtime
Kom och hör, kom och hör Alexanders Ragtime Band
Var Ragtimenot håller takten i din fot, kom och möt
Alexanders Ragtime Band
Kom igen, ta min hand
Till maestro, till den man Som håller takten i detta band
Och om ditt öra vill höra "The Swanee River" i ragtime
Spel upp, spel upp en låt i ragtime
Hör, hör Hör, hör
Alexanders band är här
- Hördu...! -Det gick ju jättebra.
- Vet ni vem som satt längst fram? -Ziegfeld?
Flo Zimmerman, min kusin från Passaic.
Kusin Flo med apfelstrudeln och pilsnern. Skål!
- Hej, Timmy. -Hej, stumpan. Jag kommer strax.
Ursäkta mig, viktiga angelägenheter väntar.
Har du nånsin pratat med Tim om flickor?
Ja, men han gav mig inga telefonnummer.
Skojar du? Det vore som om jag skulle lära Dempsey att boxas.
- Är ungarna klara? Jag är utsvulten. -Jag också. - Kom in.
- Vi kommer strax, Stevie. -Kan jag gå i förväg?
- Har du en träff? -Nej, jag vill bara ta en promenad.
- Jag måste fundera lite. -Om du tycker det är kul, så...
Vi ses senare.
Terry... Tror du att det är nåt som trycker Steve?
Han verkar så långt borta nuförtiden. Som om han inte var närvarande.
- Som en poet eller nåt sånt. -Han vill kanske skriva sångtexter.
Nej, det är inte det, det är... Nej, det är inte det heller.
Jag vet inte, men nånting är det.
Skönt att vi rett ut den saken. Är du klar?
Vi är klara, Katy.
Är du där, Katy?
Var kan hon vara? Hon brukar ju vara klar först.
Timothy?
- Ursäkta oss, är ni snälla. -Vi kommer strax.
Ingen brådska.
En gin och tonic till, en bourbon och en whisky och soda.
- Och en ginger ale till. -Ginger ale?
- Ta en riktig drink och slappna av. -Jag är fullständigt avslappnad.
Så ska det se ut. Förra stället var ruggigt.
- Och det innan var rena bårhuset. -Jag ska lämna in hatten.
Fröken...
God kväll, sir. Välkommen till Gallaghers Golden Pheasant Room.
Vill ni lämna in hatten, sir?
Försök igen, lite mer från bröstet.
Tycker ni? Min sånglärare säger att det bara handlar om diafragman.
Det finns mycket annat där, vill jag påstå.
Vad gör en flicka som ni i garderoben?
Jag är tillfälligt mellan två arbeten.
Sen sex månader. En flicka måste äta och betala för sånglektioner.
- Jag hade gissat på skådespelerska. -Du tror att det är omöjligt.
Jag kan se det för mig. Du som lady Macbeth. Vilken sömngångarscen!
- Jag undrar om du nån kväll...? -Jag ger inga gratis provsjungningar.
How now brown cow?
God kväll, sir... Kommer han hit, Eddie?
Tro det eller ej, men den store Lew Harris kommer för att höra dig.
Hoppar du in i mitt ställe, Helen? Lew Harris kommer.
Lew Harris - producenten? Lycka till, raring.
- Är det verkligen rätt klänning? -Det är den du valde, sa han.
Den kostade en förmögenhet att hyra. Jag hoppas du vet vad du gör.
Sluta oroa dig. Det har jag vetat sen jag var sex år.
Vet Gallagher att du ska uppträda?
Jadå. Han vet att jag jobbat på klubbar förut.
Hur kan du sjunga med ett band du inte känner?
Jag har repat med dem hela efter- middagen, och de är väldigt vänliga.
Hovmästaren, Carlos, har ett bra bord till dig och mr Harris.
- Huset bjuder. -Är Carlos också med på det här?
Naturligtvis. Kyparna slutar till och med servera medan jag sjunger.
Under alla mina år som agent är det första gången en klient styrt mig.
När du kommer med honom, vill jag visa att jag kan agera också.
Jag har jobbat med en scen ur "Körsbärsträdgården".
Vicky, vi spar skådespeleriet som en överraskning till senare.
Mr Harris vill ha en bra sångerska. Vad tänker du sjunga?
"After You Get What You Want You Don't Want It."
Glöm det där med diktionen, snälla du.
Så här ska det låta...
Spring ner och vänta på mr Harris. Jag går och byter om.
Flickorna i baletten säger att du inte är att lita på.
Kan jag få komma förbi?
Ser man på, är det inte Ethel Barrymore. Lionel och jag...
Vi har inte tid med några lekar. Jag har bråttom.
- Jag måste ha tappat greppet. -Du börjar bli gammal. Nästan 20.
Vad spelar det för roll hur gammal en man är?
En 20-årig man kan fortfarande vara ett barn.
En annan kan ha levt ett helt liv. Sett allt, gjort allt.
Det är inte hur gammal man är, utan hur man har levt.
Det vin man druckit, den musik man hört, och de kvinnor man känt.
- Du anar inte vad jag kan berätta... -Berätta då.
Jag tar flaskan, och hämta en dubbel gin till åt Snövit.
Du är väldigt söt.
Botten upp.
- Du är ganska söt själv. -Så ska det låta.
Jag tyckte du var jättebra i kväll. Toppen.
Tack. Men du har inte sett allt.
Vi har mycket komiskt material. Riktig buskis.
- Jag gillar buskis. -Vi har en grej som alltid funkar.
Jag ska visa dig. Sträck fram händerna.
Jag tar de här två glasen och ställer dem så här...
- Och? -Det är allt.
- Hej då. -Vänta!
- Mr Harris bord. Vi har bokat. -Varsågoda, den här vägen.
Mina damer och herrar, Gallaghers har en överraskning åt er i kväll.
En ny ung talang - miss Victoria Hoffman.
Låt oss välkomna den lilla flickan med en stor applåd.
När du fått det du vill ha vill du inte ha det
Om jag gav dig en måne
Skulle du genast sluta småle
Du är som ett barn
Du vill ha det du vill ha när du vill ha det
Men när du vet
Är det ingen hemlighet
Du önskar dig alltid nåt
Men när du får det du vill ha
Vill du inte ha det du får
Ändå är jag såld på dig
Och snart tröttnar du på mig
Du du fått det du vill ha
Vill du inte ha det du ville ha
Du har en föränderlig natur
Ändrar dig jämt
Om man har riktig otur blir du aldrig tillfreds helt bestämt
Och jag vet varför nu
För när du fått det du vill ha
Vill du inte ha det du ville ha
Jag vill inte få dig att känna dig kass
Men det börjar kännas som ett lass
För när du fått det du vill ha
Vill du inte ha det du ville ha
- Vad tycker du? -Jag är intresserad.
Jag visste att du skulle bli tokig i henne.
Hur står det till, mr Harris?
Hej, mr Harris.
Tjenare, mr Harris.
Inte nu igen. Jag väntar på en förfärligt viktig person.
Det här är också viktigt. Jag jobbar för Variety. Vad sägs om en intervju?
- Du skämtar väl inte nu igen? -Inte när jag jobbar.
- Men jag väntar på några personer. -Vi kan väl börja och se hur det går.
- Har du nån tidigare erfarenhet? -Av vad då?
Jag tänkte på din artistkarriär, men allt annat är också intressant.
Jag kan ge dig mitt telefonnummer...
Nej, jag har en bättre idé. Jag ringer dig på Variety i morgon.
- Jag råkar vara ledig i morgon. -Jag var rädd för det.
Det där måste vara min gäst.
- Vicky, det här är mr Lew Harris. -Angenämt.
- Jag tyckte om ert framträdande. -Menar ni det? Kom in.
- Den här herrn skulle just gå. -Tim Donahue! Hur mår du?
Jag hör att ni gör succé på Hippodrome.
En av De fem Donahues? - Jag visste inte att du kände honom.
Vi har precis träffats. - Det var rart av er att ge mig sånt beröm.
När en artist gör sig det besväret, är det äkta beröm.
Hälsa er familj att jag är smickrad, men jag kan inte arbeta med er.
De kommer att bli förkrossade.
Jag är ledsen, men ni är redan fem.
Och jag föredrar att arbeta ensam, om ni förstår.
Och det tror jag att ni gör.
Hon är tokig i mig.
Jag har letat överallt efter dig, Timmy.
Jag blev satt på avbytarbänken. Vi går nånstans där jag är uppskattad.
Det här är ju löjligt! De är inga barn längre.
- Kom nu, jag har en bra hand. -De kan ta vara på sig själva.
- Varför sa de inget till oss? -Det är en del av att bli vuxen.
- Kommer du ihåg vår första träff? -Ja.
Vi sa inte heller nåt till nån.
- Minns du hur länge vi var ute? -Du borde ha skämts!
Var är Katy?
- Nu har du gjort mig orolig. -Det var på tiden.
Nu kommer det en taxi.
Vad menar du med att komma hem så här dags?
Vad rart av dig att vänta på mig. Var snäll och betala taxin. Jag är pank.
- Var plockade du upp henne? -Gallaghers.
Hur mycket blev det? 6 dollar och 20 cent? Vilken väg tog du?!
- Hon kom hem, inte sant? -Kan du växla 20?
Såvitt jag vet sitter han där fortfarande och droppar!
Jag hade en handväska full av mynt. Om nån tog sig friheter...
"Kvinnans försvarare."
Tycker du det är roligt att din dotter är ute hela natten?
Somliga delar av Katys utbildning sköter jag lika bra som nån annan.
- Är Tim hemma än? -Hur så? Vet du var han är?
Jag bara undrade.
- Var tusan har du varit? -I kyrkan.
- Nu har jag hört allt. -Kyrkan, så här dags på dygnet?
Jag tog en promenad först, för mig själv.
Mamma, pappa, det är en sak jag vill berätta för er.
- Jag har funderat mycket på det här... -Fortsätt
- Jag tänker bli präst. -Du skämtar.
- Vad pratar du om? -Det kommer som en chock, jag vet.
Det finns inget jag hellre vill göra.
- Präst?! Du måste vara... -Låt honom prata klart.
Jag har pratat med fader Dineen. Jag börjar på seminariet nästa vecka.
Jag tillåter det inte. - Lägg dig inte i, Molly.
Du är så ung. Du förstår inte hur underbart livet kan vara.
Att bli förälskad, gifta sig och bilda familj. Du får inte avstå från det.
Jag har tänkt på det. En del är av- sedda att bli en sak, andra en annan.
Men ditt arbete? Hur blir det med teatern?
Jag gör bara en ombokning. Kyrkan har gått för fulla hus länge.
Hoppas bara jag är lämpad för det.
Jag går bet. Jag fattar det inte.
- Hej, allihop. -Han är på lyset!
Ursäkta mig, mamma. "Packad." Hoppsan, jag glömde hatten.
Jag tar hand om honom. Jag har tagit hand om honom hela livet.
Är det nån slags diskussion på gång? Kanske jag kan...?
Kan jag...? - Jag mår inte så bra, mamma.
Upp med dig, jag har just haft mattan på tvätt.
Vilken familj! En smiter iväg till en nattklubb, en kommer hem full-
-och du... Jag är en hinduisk swami om jag hade väntat mig det här!
Ta det inte så allvarligt. Steve kanske blir biskop eller kardinal.
Den ende kardinal jag vill ha i huset är en som spelar i Cardinals.
- Mamma! -Stora karln som...
- Du dränker mig! -Fresta mig inte.
Ner med dig, pojk! Och stanna där tills jag säger till.
Här, ge mig den där.
- Snälla mamma! -Det här smärtar mig mer än dig.
Lägg dig nu.
Seså, skynda på.
Åt det här hållet. Lägg huvudet på kudden.
Få höra nu. Vem var du ute med?
- Lillie Sawyer. -Den tomaten?
Jag tror att jag friade till henne. Jag vet att jag föreslog nånting.
Det tror jag säkert. Vad drack ni?
Jag minns inte, men vi avrundade med champagne och läsk.
- Jag försökte glömma. -Vad då?
Jag minns inte. En annan flicka, tror jag.
Du har haft en hektisk kväll.
- Allt går bara runt, runt. -Jag vet, jag vet.
Sov nu. Vi får prata om det här i morgon.
- Jag är ledsen, mamma. -Jag vet.
Jag är också ledsen.
Men vi tänker göra en man av dig, om vi så ska mörda dig först.
- Tack, mamma. -Sov nu.
- God natt, mamma. -God natt, Tim.
- Är det bra med honom? -Ja, men i morgon är det nog sämre.
Jag vill prata med dig, Steve.
Visst, mamma.
Är du också besviken på mig, som pappa?
Du kan inte klandra pappa, du hade ju inte förberett oss det minsta.
Han hade andra planer för dig.
- Katy och Tim är kvar. -Men du är hans förstfödde.
Det är alltid nåt speciellt med den förste.
Livet är underligt. Man fostrar ett barn bakom scenen.
Man lär honom sjunga och dansa, att få folk att skratta.
Så en dag händer det här...
Varför? Hur kommer det sig?
Jag vet inte. Det finns inom mig. Det måste alltid ha funnits där.
Det är som att förlora dig, Steve. Inte riktigt, men...
- Så du är alltså besviken? -Nej, det är underbart.
Jag har bara inte vant mig än. Men jag är stolt.
Mycket stolt.
Premiär inom kort, fader Donahue Föreställning varje söndag
Ta en smörgås till.
Kom, så går vi in.
Showtime!
Om alla slår sig ner...
Ni var så snälla som överraskade mig, nu har jag en överraskning åt er.
Vi har ett par begåvade ungdomar här som gärna vill uppträda för er.
Det här numret har ingen sett på 20 år.
Och ingen lär komma att få se nåt liknande igen - "De två Donahues"!
När ett midnatts hoo-hoo drar till Alabam
Är jag rätt och slätt där med min biljett
En konduktör med rostfärgat hår Åh, vilken man
Jag grabbar tag i kragen hans och hojtar "Alabam"
Och där stoppar han tåget sen och jag kommer hem igen
Till min lilla hjärtevän för alltid hos min man
Jag är där och klockor ringa När konduktörens klocka pingla
"Alle man ombord!"
"Alle man ombord till Alabam!"
Jag är där och klockor ringa När konduktörens klocka pingla
"Alle man ombord till Alabam"
När ett midnatts hoo-hoo drar till Alabam
Min syster och jag tackar er. - Vill du säga ett par ord?
Det räcker.
Vi skulle ha med en ny sång till nästa säsong.
Men killen som skulle sjunga den fick ett nytt jobb.
Det är inte lika välbetalt som hos oss, men det är vad han vill göra.
Vill ni höra den?
Er hedersgäst, mr Steven Donahue.
För ett par år sen hörde jag i Memphis en sång som gjorde djupt intryck.
Så knäpp med fingrarna och klappa händerna, så ska vi ha lite kul.
Bröder och systrar
Lyssna, ni som ännu tvivlar
Det är bäst ni börjar tro
Allihopa ska halleluja ropa
Så ni ej ångrar er
Vänta ej för länge
Då kan det va' för sent
Så lyssna du vet ej vad du missar
Förrän du börjar tro
Om du bara tror
Att det finns en himmel
Kommer du till himlen
Om du bara tror
Om du bara tror att det finns änglar
Får du se änglar
Om du bara tror
Jag ger inga löften
Till dem som ännu tvivlar
Men om du bara tror att Gud kan hjälpa
Så kommer Gud att hjälpa dig
Om du bara tror
- Tror alla här? -Vi tror
Jona gav sig ut på havet en natt, kan ni tro det?
Snart blev han slukad av en val, kan ni tro det?
Daniel låg ner med rytande lejon, Noa styrde i hällregn sin ark
Moses, han kunde tala med Gud, kan ni tro det? Vi tror
Nej, jag ger inga löften
Till dem som ännu tvivlar
Men om du bara tror att Gud kan hjälpa
Så kommer Gud att hjälpa dig
Om du bara tror
Jag hoppas att ni inte ser det här som min avskedsföreställning.
Jag har fyra års repetitioner framför mig. När mina nya nummer är klara-
-hoppas jag att ni tar er tid att komma och se mig. Lovar ni det?
Nån har lagt rå lök på min smörgås.
Det är bäst att du ger mig en bit. Jag behöver också en ursäkt.
Florida. Nu får ni följa med till det vackra Florida.
Gyllene solsken, svalkande vindar och vajande palmer.
Miljonärernas lekplats.
Det gick så bra för oss att vi till och med semestrade där.
Vilken semester: Två föreställningar per kväll, tre på lördagar.
En tropisk hetta...
Är det kläderna till det nya numret?
Ja, kubanskt. Du tycka om? Hoppas det, de kostade en veckolön.
- Vi kan ju alltid äta upp numret. -Druvorna kostar en dollar styck.
Vi är i fel bransch.
Ta ner arrangemangen till bandet inför repet, och skicka hit Katy.
- Vänta lite, killar. -Pröva sången med mig först, Mack.
När pojkarna kommer kan vi ta det från början.
Hej, Tim. - Vicky, känner du Tim Donahue? - Miss Vicky Parker.
- Hej, mr Donahue. -Victoria Hoffman, Gallaghers.
Men han sa Parker. Är du gift?
- Är det här ännu en intervju? -Är du det?
Mack, visste du att mr Donahue arbetar som journalist på sin fritid?
- Är du det? -Nej, min nya manager gör om mig.
Nytt namn, nya kläder... Resten är sig nog ganska likt.
Mitt känsliga öra säger att du inte använder diafragman fullt lika mycket.
Min sånglärare är borta med vinden. Var snäll och påminn mig inte.
Och jag som trodde att det skulle bli ett vanligt nattklubbsjobb.
Jag kunde inte ha sagt det bättre.
- Kan vi få fortsätta med repetitionen? -Jag sätter mig här och tittar på.
- Det stör mig inte. -Det stör mig, men jag gillar det.
Okej, Mack.
Det är så varmt
En tropisk hetta
Ingen tiger när temperaturen stiger
Stopp! Vänta lite, killar. Det här är förfärligt.
- Förfärligt? -Nej, men du kan inte sjunga den.
Vi gör den, med nya kläder och arrangemang. Ett stort nummer.
- Du skojar. -Om det vore så väl.
Men det är mitt stora nummer också. Vad ska vi ta oss till?
Hela showen är uppbyggd kring den. Jag har pojkar som jobbar med mig...
Men ni är stjärnorna, så jag åker väl ut. Jag får åka hem till New York...
Det får du inte. Hur går det med allt vi skulle göra tillsammans?
Vad ska jag annars göra? Det här trasslar till allt.
Glöm alltihop. Det är ditt nummer.
Vi får fundera ut nåt. Jag ska prata med familjen.
- Tack, Tim. -Ja... Vi ses sen.
- Det var nära ögat. -Jag tvivlade inte en sekund.
Mina herrar, segraren och den nya mästaren!
Det är så varmt En tropisk hetta
Ingen tiger när temperaturen stiger
Cancan
Hon tände lågan då hon var vågad
Sagan den är sann Att hon kan dansa cancan
Och hennes anatomi
Gör att kvicksilvret stiger
Till 33
Det är så varmt En tropisk hetta
När hon dansar stiger temperaturen
- Vad heter du, gullet? -Pablo.
- Chica -Miguelita.
Pablo, Chico, Miguelito
Cancan
Pablo, väderprognosen säger
Den säger:
En varmfront kommer in från Jamaica
Lagom högtryck i nordost och...
- Och vart? -Den djupa södern
Små frostskador på frukt
Eventuellt, heta och fuktiga nätter
St. Vincent, 35 Guadeloupe, 38
San Domingo, 40 Martinique, 43
Det är så varmt
En tropisk hetta
Ingen tiger när temperaturen stiger
Du verkligen kan, kan
Jag tände lågan
Då jag var vågad
- Jag vekligen kan -Cancan
Jag förstår precis varför han gjorde det.
Gör att kvicksilvret stiger
Stiger till 33
Det är så varmt
En tropisk, tropisk hetta
När hon dansar stiger temperaturen
Hon verkligen kan, kan Verkligen kan
Jag verkligen, verkligen, verkligen kan
Cancan
- Vad hände sen? -Lew Harris köpte ut mitt kontrakt.
Jag fick lära om. Det lät som om jag hade marshmallows i munnen.
- Jag gillade det. Det var annorlunda. -Ja, som grönt hår.
Ja... Det är jättefint.
Jag trodde aldrig att nåt sånt här kunde hända mig.
Lew tycker att jag är redo nu.
Han ska bygga upp en ny revy kring mig på Broadway.
Jag skulle vilja bygga ett taggtrådsstängsel kring dig.
Vart ska vi åka på smekmånad? Jag tycker att vi ska stanna här.
Regnperioden är på väg, sägs det.
- Jag måste gå. Det börjar bli sent. -En smörgås först. Jag är hungrig.
Vi har precis ätit spagetti. Du köpte grissini.
Det hade jag glömt. När vi är gifta, kan vi baka egna grissini.
- Odla eget vete? -En stor familj måste vara sparsam.
- Hur stor familj hade du tänkt dig? -En kvartett.
Baryton, tenor, sopran, alt. Gillar du manuset hittills?
Du glömde en viktig del - hotet.
Det behövs inte. Det ska vara lättsamt.
Tänk om hjältinnan är en karriärskvinna?
Då röjer jag vägen för henne.
Jag är pålitlig, lojal, hjälpsam, artig, snäll-
- lydig, gladlynt, ekonomisk, modig...
Vi kan få riktig glöd utan att gnida två pinnar.
- Vad säger du, Vicky? -Ring inte oss, vi ringer dig.
- God natt, Tim. -Menar du det? Är det allt?
God natt.
Jag glömde lämna tillbaka din grissini. Förlåt.
- Jag förlåter dig. God natt. -Är det fortfarande allt?
Jag har haft en underbar kväll. Jag hoppas du bjuder ut mig igen.
Om du vill kyssa mig god natt...
God natt.
En man jagar en flicka tills hon fått honom fast
Han springer efter en flicka tills han är snärjd
Han fiskar efter en flicka tills han betet svalt
Allt ordnar sig precis som hon förutspått
I ovisshet svansar han i hennes spår
I ovisshet tills hon bestämt om han henne får
En man jagar en flicka tills hon fått honom fast
Men ha ej för brått, alltmedan du säger nej
Och när han väl är fast, håll honom kvar hos dej
- En man jagar en flicka... -...tills hon fått honom fast
- Han springer efter en flicka... -...tills han är snärjd
- Han fiskar efter en flicka... -...tills han betet svalt
- Allt ordnar sig... -...precis som hon förutspått
"Latinet och jag kommer äntligen bättre överens."
"Jag är inte lika orolig för proven som för en månad sen."
"Men jag är tacksam för all hjälp jag kan få, så tänd fyra ljus för mig."
"Jag saknar er alla mycket. Er Steve."
"Pax vobiscum. Det är latin och betyder 'frid vare med er"'.
Det skulle inte förvåna mig om han var bäst i klassen.
God morgon, pappa. - Mamma.
Jag är din far. Den här damen råkar vara din mor.
Låt honom vara, Terry. Han har inte gjort nåt rätt på två veckor.
- Vad har hänt? -Låt honom äta. Han behöver energi.
Jag svarar.
Hallå?
Ja. - Flickan som stjäl andras material vill prata med dig.
- Hon kan höra dig! -Då kanske jag får tillbaka min sång.
Hej, Vicky. Hur mår du i dag?
Ja, det är jag... Nej, det är sant.
Nej, det är inget som är fel. Det är bara...
Kapacitet. Endast ståplats.
Nej, jag har inte hunnit berätta det än. - Ursäkta mig...
Vänta lite bara. - Ursäkta, mamma.
Ursäkta mig.
Jag tror att de har gift sig. "Jag har inte hunnit berätta det än."
- Vad skulle det annars vara? -Nej, nej, nej.
- Det är klart att det är det. -De har inte gift sig.
I så fall planerar de det. - Stoppa dem, Terry! Du bestämmer här.
- När nåt går snett, ja. -Skrik inte åt mig.
Du är inte precis så lågmäld själv. - Kom in.
Det är "den unge älskaren", han har låst in sig.
- Det finns inget vred på insidan. -Jag ska klaga hos ledningen.
Berätta nu, så vi får det överstökat.
Mamma, pappa... Katy och jag... Jag och Katy...
Lew Harris ska sätta upp en revy med Vicky Parker på Broadway.
Jag vet vad den ska heta: "Nånting lånat och nånting blått."
Vicky vill ha Tim och mig med, så hon bad mr Harris titta på oss.
Han gillade oss och vill skriva kontrakt.
Nu är frågan, ska vi göra det eller ska vi inte?
Först tar hon vår sång, och nu...
Hon och jag kommer säkert att bli riktiga kompisar.
Jag tycker att det är jättebra. Det är fantastiskt.
- Det är bara Katy och jag. -Så vi har inte bestämt nåt än.
Är ni oroliga för oss? Vi var artister innan du ens var påtänkt.
Du var inte ens ritad med blyerts. Det är det här ni uppfostrats till.
- Vad säger du, mamma? -Okej.
På ett villkor - de måste ta de fyra kubanska dräkterna också!
Orkidéer till Molly and Terry. De är bara två igen, men håller stilen.
Deras barn repar inför premiären på Lew Harris Manhattan Parade.
Om de tar efter mamma och pappa, går kritikerna i taket.
Då kör vi.
Tystnad! Lugna ner er allihop.
Nu tar vi det från början. Var beredd med telefonsignalerna.
Ett, två...
- Hallå? Nej, inte i kväll tyvärr. -Det gick fort.
- Ja? -Jim, Jack, Jeffrey?
- Nej, jag är bara loj. -Trevligt att känna dig.
- Fysiskt är jag i fin form. -Det vill jag lova.
Det är min attityd som är passiv.
- Det är bara dig jag älskar. -Det var det. Han är fast.
- Hej då. -"Hej då."
- Hallå? Tyvärr, inte i kväll. -Hon är loj.
- Tyst. -Bill, Bobby, Bruce?
- Nej, jag är bara indolent. -Är det ett ord?
- Fysiskt är jag i fin form. -Nu sa hon det igen.
- Men mentalt är jag komatös. -Fram med ordboken.
- Det är bara dig jag älskar. -Ny fisk, samma krok.
- Hej då. -"Hej då."
Hon vill inte gå upp, inte gå ut. Det är märkligt, absolut
Varför, varför, varför, varför, varför?
För att uttrycka det enkelt: Jag är lat
Jag vill vara lat
Jag vill vara ute i solen
Utan att göra ett dyft
Ligga och slöa
Och se upp mot skyn
Sträcka på mig och gäspa
Alltmedan världen flyter förbi
Jag vill kika
In i den vildvuxna skogen
Räkna får tills jag sover
Sött som ett spädbarn
Med en stor, välfylld kappsäck
Med böcker att läsa
På nån lugn plats
Där tiden försvinner
Och jag kan vara lat...
Fel nummer.
Äh Sam, du är rar.
- Jag har jobbat om texten, Lew. -Tack, Charlie.
De två är precis vad Vicky behövde. De ger henne stjärnglans.
Jag tror att jag ska gifta mig med den där flickan.
- Vad sa du? -Bli inte nervös. Jag menar Donahue.
Jättebra. Fortsätt så. - Nu tar vi lunch.
Lunch,allihop. Var tillbaka här prick två.
Jag kommer om två minuter.
Tim... Kommer jag för nära dig, när jag glider över soffan mot slutet?
Kan ett bi komma för nära honungen?
Vi äter lunch där uppe. Det blir mindre tröttsamt.
- Vi riskerar inget med vår stjärna. -En annan gång?
Dansen var fantastisk. Bra jobbat, grabben.
Grabben... Du kan få äta lunch med mig.
Jag har ordnat så att vi har ledigt på fredag.
- Vart ska vi? -Till kyrkan. Steve ska prästvigas.
Hur kunde du glömma det? Tänker du inte på nåt annat än Vicky?
- Nej. -Miss Donahue...
- Får jag bjuda på lunch? -Oroa dig inte för mig.
- Vill du göra oss sällskap? -Tack, men jag kan ta en smörgås.
- Se till att äta nu. -Du verkar tycka om det där numret.
Jag var jätterädd framme vid altaret.
- Vilken vacker ceremoni, Steve. -Vet du vilken församling du ska till?
- Jag har inte tilldelats nån än. -Se till så du inte hamnar på vischan.
Förlåt, Charlie. - Du har inte träffat Charlie Gibbs, Steve.
- Charlie, fader Steven Donahue. -Gratulerar, fader.
Det här är familjens stund, och jag vill inte störa-
-men skulle du ha tid att förrätta en vigsel inom en snar framtid?
- Vem ska du gifta dig med? -Dig.
- När hände det här? -Det är första gången jag hör det.
Det är första gången jag hör det också.
Då är det min tur att gratulera. Jag förrättar med nöje ceremonin.
Det är bara att ringa när det är dags. "Innehar prästrock, redo att åka."
Jag ska överlämna bruden.
- Tim? -Ja, är du klar?
Jag har tänkt ut middagen. Fasan, broccoli hollandaise...
Jag är en enkel flicka med enkel smak. Biff, pommes frites och sallad.
Då får det bli biff. Häng på här.
- Den där är väl inte till mig, Nelly? -Jo, det är er första klänning.
- Men vi hade ju tagit bort den. -Mr Harris vill i alla fall se den.
- Då måste jag tala med honom nu. -Biff, pommes frites... Minns du?
Gå i förväg du. Jag måste övertyga Lew om att klänningen är fel för mig.
- Vi ses på restaurangen. -Du får 20 minuter.
- Jag kommer så fort jag kan. -Okej, men dröj inte för länge.
God natt, Kelly.
- Jag kan inte se nåt fel på den. -Jag måste göra en effektfull entré.
- Den här lila nyansen passar mig inte. -Färgen kallas "heliotrop"!
Heliotrop, hortensia, petunia... Det är i alla fall fel färg på mig.
Lugna er. I två timmar har jag inte varit producent, utan domare.
- Vill du att jag ska se rätt ut, Lew? -Alla andra tycker den är underbar.
Hon gillar inte att den är klassisk. I färg och linjer skiljer den sig.
Från allt annat jag har på mig!
Vi måste vara praktiska. Klänningen kostade faktiskt 1400 dollar.
Ja? Ett ögonblick.
- Hade du en träff med Donahue? -Stackars Tim! Vad är klockan?
Hej, Tim. Jag är hemskt ledsen. Det här tar längre tid än jag trodde.
Ja, jag vet, men... Börja äta du. Jag kommer snart.
Det ska jag. Hej då. - Nu...
- Fjärde ronden börjar. -Hela det här grälet är löjligt.
Lever vi eller är vi döda?
Precis som jag trodde, döda.
Eftersom vi inte är i sändning, kan jag tala fritt.
Klockan är nu...
...24.31. Det är morgon bitti.
Först nyheterna.
De är dåliga, så vi hoppar över dem.
I stället ska vi bjuda på lite musik.
Det här numret tillägnar jag en liten flicka som är på väg att bli stjärna.
Hon vet precis vart hon är på väg, och vilken hon är på väg dit med.
Med vem hon är på väg dit...med?
Sången tillägnar jag henne, och mig, för jag ska inte följa med henne.
Har man sett... Hej, miss Parker!
Jag visste inte att Geoffrey skulle vara där och att vi skulle bråka så.
Var Geoffrey där också?
Geoffrey, Geoffrey, hit Geoffrey.
Jag ser honom inte. Gör du det?
Men det betyder inte att han inte var där-
-för jag kan inte se nånting. Inte ens sånt som är uppenbart.
- Vad menar du? -Ska jag säga det i klartext?
Nej. Det är kanske dumt att förklara, i det tillstånd du befinner dig.
Men försök att förstå. För dig är det här en show bland andra.
Du föddes in i den här branschen.
Du har aldrig behövt slå in dörrar för att få folk att lyssna på dig.
Din familj fixade det. Men jag har fått klara mig själv sen jag var 15.
Det här är min stora chans. Det är vinna eller försvinna.
Oroa dig inte, du kommer att vinna.
Du har vad som krävs, och du vet hur man använder det.
Det där behöver jag inte ta från dig. Jag är inte skyldig dig ett dugg.
Nej, du står bara i skuld till Lew Harris. Du är skyldig honom allt.
Och ingen kan säga att du smiter från dina skulder.
Ut härifrån. Ut med dig!
Vicky Parker i Manhattan Parade Med Katy och Tim Donahue
- Har du skickat blommorna? -För fyrtionde gången - ja.
- De levereras till teatern 19.30. -Har du bokat bord på 21?
Jadå, lugna dig. Man kan tro att det är vår premiär.
- Om det vore så väl. Stackarna. -Det kommer att gå jättebra.
Hallå? Hallå!
Katy? Vad är det för fel, stumpan? Det låter som om du gråter.
Vad? Nej... Var då?
- Är han svårt skadad? -Vem är skadad?
Var han i sällskap med nån?
- Är det Tim? -Ja, men det är inte allvarligt.
Jag åker dit med en gång. Vilket sjukhus var det, sa du?
Sluta gråta och ta dig samman. Jag skickar mamma till teatern.
- Ja, jag åker med detsamma. -Vad har hänt?
Han var ute med en balettflicka och bilen voltade. Han hade druckit.
Är det säkert att det inte är allvarligt? Hur går det med showen?
Ta en taxi och åk till teatern. Katy behöver dig.
- Ringer du så fort du träffat honom? -Javisst Och oroa dig inte.
Taxi, taxi...
- Vi får skippa det, helt enkelt. -Det är Katys bästa nummer.
- Inhopparen kan inte ersätta Tim. -Nej, inte i det numret.
Det är kanske bäst att skjuta upp premiären.
Kan inte jag göra det med henne? Jag kan numret utan och innan.
Jag får fuska med dansen, men det har jag gjort i åratal.
- Tror du verkligen att du klarar det? -Det är inte tomt prat. Självklart!
- Varför inte, Lew? -Okej, Molly. Du är engagerad.
Se till att kostym kommer hit. Jag skickar ner orkesterledaren.
- Jag och min stora trut! -Vad står ni här för? Vi ska jobba!
- Jag är en gammal sjöbjörn -Jag är en ung sjöbjörn
I flottan har jag jobbat hårt
Jag var på en flottilja vid Dewey i Manilla
Jag är nyrekryt i Brooklyns flottas båt
I natt är vi på galej så vi ropar hej
Vi ska ut på dejt med tjejer, drinkar, mat
På andra sidan Brooklyn Bridge i Bowery
Och jag ska få killen en tatuering snart
- Tatuering? -Tatuering.
En sjöman är ingen sjöman utan sin
Tatuering
Här är ett ankare från en tankare
Som jag segla på första gången till sjöss
Här är min mamma
Och jag minns när jag var liten
Här ett purpurrött hjärta som känner glädje och smärta
Här ett krigsfartyg och när jag sitter ner
På den tatueringen jag ser
Min hemstad ler
- Till Bowery -Till Bowery
På andra sidan Brooklyn Bridge och jag är på humör
Han blir fylld med dricka och bilder av en flicka
Jag kan inte vänta tills jag får en tatuering
- Tatuering -Tatuering
En sjöman är ingen sjöman utan sin
Tatuering
Hej, pappa.
- Hur är det med flickan? -De sa att det inte blir några ärr.
- Hur är det med dig själv då? -Jag är bara kvar för observation.
Ut med språket. Vad hände?
- Har de inte sagt det? -Jag vill att du berättar det.
Jag var full. Jag var packad.
Flickan tog över ratten och jag slocknade.
Bilen voltade ett par gången, och det är hela historien.
Om du tror det, har du till och med mindre förstånd...
Du är ingen pojkvasker längre, du vet vad som gäller.
- Vet du vad du ställt till med? -Med premiären, menar du?
De klarar föreställningen utan dig. Så viktig är du inte.
Du har inte skadat nån annan än dig själv.
Jag hade mitt livs chans och sumpade den. Än sen?
Vad har det tagit åt dig? Vem tror du att du är? Du är ingenting!
Och det är din egen förtjänst. Jag struntar i om jag aldrig ser dig igen.
Det lär vara gott om nötter i år, men...
Men vissa brer ju på för tjockt...
Har du lagt ned en ren skjorta? Kom ihåg att du lovat att ta det varligt.
- Han är ett rötägg, Molly. -Jag fick reda på mycket i går kväll.
Flickan Parker har inte varit snäll.
- Hon är inte bra för honom. -Du är ensam om att skylla på henne.
- Tänker du tala om att du hoppat in? -Det är bara för några dagar.
- Kan jag hjälpa till? -Jag är mr Donahue. Är nåt på tok?
Er son är inte här. Han skrev ut sig själv i går kväll.
Han lämnade ett meddelande.
"Kära familj, jag är ledsen att jag ställt till det sa."
"Jag tror att pappa hade rätt. Ni får det bättre utan mig."
"Vi ses nån gång. Var inte oroliga. Er tillgivne Tim."
"Var inte oroliga" - vilket skämt.
Man börjar oroa sig för sina barn när de föds, och fortsätter sen.
Man slutar säkert inte oroa sig ens när man är död.
Vi gjorde förstås allt vi kunde för att hitta honom. Gick till polisen.
Kollade med agenturer, ifall han sökte jobb.
Vi anlitade till och med detektiver.
En gång hörde vi att han jobbade under annat namn med en trio.
O, Marie
- Dagen gryr -Solen strålar
- Kära Marie -Öppna dina ögon nu
- Snart du tanken bryr -Nu är klockan redan sju
- O, Marie -Mitt hjärta brister
Mitt hjärta brister
För dig, för dig
Min kära Ma-Ma-Marie
Vart man än gick såg man fler och fler uniformer.
Halva världen krigade redan, den andra hälften repade inför det.
Till och med Steve hade ansökt om att få åka som pastor.
34:e veckan - Vicky Parker "Manhattan Parade"
Med Molly & Katy Donahue
Det är bäst ni väntar här, miss Parker. Jag kommer strax.
Kelly skaffar en taxi åt mig. Vill ni ha skjuts nånstans?
- Det skulle ge oss en chans att... -Det finns gott om bilar.
- Är du klar? -Jag har ändrat mig. Jag går inte.
Du kan släppa av mig vid teatern och fortsätta till klubben.
- Efteråt kan vi gå på nattbio. -Tack, men jag är inte på humör.
Okej. Vi ses senare.
Jag har hittat lite material från förr. Vi kan gå igenom det i morgon.
- Varför det? -Man ska ordna en välgörenhetsgala.
Hippodrome ska rivas, och man samlar ihop gamla artister.
Jag är gammal, de kan riva mig.
- De vill att vi ska vara med. -Jag har inte uppträtt sen...
Tänker du gå omkring och deppa och klandra dig själv resten av livet?
Jag saknar honom också, varje minut.
Men jag håller igång. Hur tror du det känns att jobba med den där flickan?
- Du följer med mig ner på stan. -För att stirra på varenda kille?
Sluta tjata på mig, Molly! Jag följer inte med och därmed basta.
Du får uppträda ensam på galan. Jag tänker leta rätt på honom.
- Hur vet du var du ska leta? -Det vet jag inte.
- Men jag måste göra nånting. -Jag måste gå, annars blir jag sen.
Lova att du inte gör nåt dumt. Jag kommer hem tidigt så får vi prata.
SISTA FÖRESTÄLLNINGEN PÅ HIPPODROME
- Hej, älskade Molly. -Bobby!
Du och din dotter har loge 12A. Uppför trappan.
- Jag hänger upp din klänning. -Tack, Katy.
Låt mig prata, när hon kommer. Jag kan ta henne.
Du vet hur många gånger jag försökt på teatern. Hon vägrar lyssna.
- Hej, mamma. Jag kan ta den där. -Är det inte lite trångt här inne?
Nej, jag har flyttat upp. Du och Vicky delar loge.
Om du inte har nåt emot det, så byter jag om på damrummet.
- Jag sa ju att det inte skulle gå. -Troligen inte, men jag är nyfiken.
- Du är skyldig Vicky en ursäkt. -Det här var inte min idé.
Nej, det är min. Det är dags att ni reder ut saker och ting.
Är det så det ligger till? Min dotter...
För du är väl min dotter? - Hon har fått för sig att vi borde bli vänner.
- Vad skulle vi två ha gemensamt? -Ni älskar båda Tim.
Jag förstår. - Är du inte lite sent ute?
Det kan hända. Jag hoppas inte det.
Mamma, jag älskar dig som en tokig, men du är envis och väldigt hård.
Du kan inte fortsätta att klandra Vicky. Allt är Tims eget fel.
Jag såg det. Du måste höra hennes version av det hela.
Nu går jag. Doktorn har sagt att jag inte får bli upprörd.
Ta det lite lugnt, mamma.
Jag kanske är hård och envis-
-men det är svårt att tro att du verkligen älskar Tim.
Det är svårt att övertyga er, men det är sant.
- Var kommer Lew in i bilden? -Ni vet att Lew gjort allt för mig.
Om han hade några idéer, delade jag dem inte. För mig fanns bara Tim.
- Synd att du inte sa det till honom. -Jag försökte. Han var också envis.
Kom in.
- Steve! -Mamma!
Så roligt att se dig! Du ser fantastisk ut. Smal, men fantastisk.
Ursäkta. Det här är Tims bror, fader Donahue. - Steve, Vicky Parker.
- God dag. -Tim pratade ofta om er.
- Han var mycket stolt över er. -Han pratade mycket om er också.
Ursäkta mig, jag ska ta reda på när jag ska in.
Vill du göra mig en tjänst, Vicky?
Säg till Katy att hennes mamma inte är envis.
Hon kanske tar 2-3 år på sig för att ändra åsikt, men hon är inte envis.
- Tack, mrs Donahue. -Vi ses sen.
- Så det är den flickan? -Ja. Hon är faktiskt trevlig.
Jag hade fel igen. Varför talade du inte om att du skulle komma?
Vi fick plötsligt permission ett dygn. Jag visste att ni skulle uppträda här.
- Ett dygn. Innebär det...? -Det innebär ett dygns permission.
Jag får inte säga nåt mer egentligen. Jag vet förresten inget mer.
- Borde du inte göra dig i ordning? -Jag behöver bara ta på klänningen.
- Är pappa tillbaka? -Nej.
- Hur visste du om det? -Katy skrev till mig.
Jag önskar att vi kunde hjälpa till på nåt sätt.
Skrev hon att du ska bli morbror?
Ja, är det inte fantastiskt? Hon har bokat mig för dopet.
Hon och Charlie är åtminstone lyckliga.
- Har ni hört nåt från Tim? -Inte ett ord.
Det har gått över ett år. Till och med detektiverna har gett upp.
Jag tror ändå att han kommer tillbaka.
Jag är inte så säker. Ibland tror jag att vi aldrig får se honom mer.
Mamma... Tappa inte hoppet.
Det är inte alltid jag tänker så. Bara ibland.
- Ni ska in härnäst. Fem minuter. -Jag kommer.
- Vill du titta på från kulisserna? -Ja, det vore toppen.
Jag ska ordna det.
Det finns ingen business som showbusiness
Ingen annan business som den
Allt med den är vacker som du ser
Allting är tillåtet här
Ingen annanstans där man ler
En extra eloge utan besvär
Det finns inga männskor som showmännskor
Dom ler fast dom bara tårar har
Dom sa att du kommer inte långt
Men nästa natt du står på en estrad
Nästa dag i omklädningsrummet du slår vad
Låt oss fortsätta med showen
Kostymer, sceneri, makeup, rekvisita
Publiken som hurrar när du är blasé
Huvudvärkar, hjärtesorg, ryggont, fejs så vita
Polisen som skickar dig ut ur stan i en polispiket
Premiären då hjärtat bultar hårt
När allt är slut blir det svårt
Det finns ingen business som showbusiness
Ingen annan business som den
Du får höra innan showen hunnit börja
Din farbror dog och du börjar sörja
Till och med din mor och far blev skilda
Men ditt hjärta måste fortsätta slå
Det finns inga männskor som showmännskor
Dom ler fast dom bara tårar har
Även om du vet att inget kan bestå
Är kanske utan jobb uti det blå
Skulle du inte ge upp för en massa guld
Showen måste fortsätta
Showen måste...
...fortsätta!
Tim!
- Varför gjorde du det? -Jag måste reda ut allt själv.
- Var är pappa? -Han är...
- Här, pojken min. -Terry!
Hej, pappa.
- Åh, Terry! -Hej, Molly.
Man kunde tro att det var jag som varit försvunnen.
Mrs Donahue, ni ska ju leda oss i det stora numret.
Jag kommer genast. - Kan nån ge mig en näsduk?
Vänta här, det här sköter jag. Var beredda.
Tack för att ni visat sånt tålamod. Min hustru blev lite exalterad.
Sist vi uppträdde här var sista gången De fem Donahues arbetade ihop.
Efter det hände det en massa... Och så har det varit ända tills nu-
-då De fem Donahues är samlade igen.
Vi är lite sentimentala i fråga om det här stället-
-så vi vill framföra lite av "Alexanders Ragtime Band."
Mina damer och herrar, De fem Donahues!
Översättning: Anna Bolin
Swedish